Vikingatida_batliv_i_Nacka_2006.pdf
(
675 KB
)
Pobierz
Baggensstäket.pmd
Vikingatida båtliv i Nacka
Vikingatida båtliv i Nacka
Av Martin Rundkvist
Ett meddelande från
Saltsjöbadens hembygdsförening
Nr 26 (2006)
1
Martin Rundkvist
Vikingatiden
Båtliv för 1000 år sedan
Vikingatiden varade i ungefär tre hundra år och
omfattar 800-talet, 900-talet och 1000-talet. Tiden
präglades av att småkungar i Skandinavien fick
allt större ambitioner. De började utrota varandra
mera effektivt än förr och samla ihop stora om-
råden till kungariken. I början av 800-talet finner
vi kung Björn på Adelsö, som eventuellt var kung
över alla svear. Omkring år 1000 sitter kung Olof
i Sigtuna – Olof Skötkonung – som valts till kung
av både svear och götar och låtit döpa sig.
Skrifthistorien ger bara en suddig bild av den
här tiden. Den är mest arkeologins bord. Men
den som läst Jan Guillous historiska romaner vet
att 1100-talet var en blodig tid när Sverkrar och
Erikar slogs om kungamakten. Förmodligen var
det ännu värre under vikingatiden. Och ändå var
det under den perioden som den nominellt frid-
samma kristendomen segrade i våra trakter.
Vikingatiden förknippas med skepp, fjärrhan-
del och plundringståg. Men de historiskt väl-
belagda vikingarna som reste söderut och västerut
var mest danskar och norrmän. Folk i Mälardalen
reste hellre österut. De verkar bland annat ha varit
inblandade i grundandet av den första ryska
staten. Ordet Ryssland betyder ur språkhistorisk
synvinkel landet där det bor folk från Roslagen,
och finnarna kallar oss Ruotsi. Svearnas östfärder
innebar en väldig trafik genom Stockholms
skärgård.
Vikingar kallades bara de män som reste utom-
lands. Under vikingatiden – liksom långt före och
efter den – var nästan alla skandinaver i själva
verket bönder och bodde på bondgårdar. Staden
på Björkö inne i Mälaren var den första någonsin
i landet. När folk på kontinenten skrev om Björkö
på latin blev det ”Birca”, och det är namnet som
staden är känd under för eftervärlden. Den var
en främmande fågel, ensam på sin tid, och säkert
grundad som kontaktyta mot den internationella
fjärrhandeln av kungen som satt på Adelsö precis
intill.
Birka var den stora centralplatsen i området,
tyngdpunkten i hela Mälarområdets ekonomiska
liv. Men det fanns också lokala mindre centrum
här och var. För Saltsjöbadstraktens del låg när-
maste lokalcentrum förmodligen vid Boo gård
och trakten kring Värmdö kyrka, där Värmdö
skeppslags tingsplats senare låg under medeltiden.
Hur var det då att röra sig med båt genom våra
vatten för 1000 år sedan? Det första man skall
veta är att strandlinjen låg fem meter högre än
idag. Det betyder att alla sund var bredare och
djupare, att många holmar var abborrgrund,
många insjöar var delar av havsvikar och sund,
och många kullar på land var öar.
Den här strandlinjeförskjutningen beror på
inlandsisens tyngd. För 10 000 år sedan smälte
isen bort från Stockholmstrakten. Den hade legat
här i 60 000 år och var som mest nästan 3 km
tjock. Resultatet för jordklotets del var som om
man trycker på en mjuk boll. Det blev en stor
buckla i jordskorpan. Sedan dess har den där
bucklan långsamt rätat ut sig, vilket innebär att
landet stiger ur havet. Just nu sker det med en
takt av ungefär en halvmeter på hundra år enbart
i lodrät riktning. På en flack strand motsvarar det
långt mera i vågrät riktning. Följden blir att om
en stockholmare bygger en brygga när han är 20
så är den med stor sannolikhet uppgrundad och
obrukbar när han är 80.
Nu får vi se de närmaste decennierna om
växthuseffekten kommer att få havsytan att stiga
snabbare än så genom att polarisarna smälter. I
så fall kommer vi snart att återfå vikingatidens
farleder. Det kan vara bra för traktens båtfolk att
orientera sig lite i förväg: kanske köpa längre
bojkätting redan nu?
Den mest dramatiska skillnaden mot idag i våra
vatten är att Mälaren fram till medeltidens mitt
var en havsvik som kallades Logen. Folket i Birka
kunde alltså pimpla strömming i Björkfjärden, för
vattnet var bräckt där med. Stockholms ström
var ännu ingen ström utan bara ett av flera sund
där man kunde ta sig in till Logen.
Skärgården var mindre än idag eftersom de
yttersta öarna på dagens sjökort låg under vatten.
Nackatrakten hade därför inte lika tydlig karaktär
av innerskärgård på den tiden som nu. Och tvärs
genom kommunen gick en farled som bara delvis
finns kvar idag.
Mälarområdet är ett sprickdalslandskap. Från
Drottningholm går det en förkastningsspricka
nästan rakt österut, synlig på sjökorten ut i Hors-
stensfjärden där den försvinner under vattnet.
Idag är sprickan bara delvis vattenfylld, men vi
kan fortfarande åka båt från Duvnäsviken rakt ut
2
Vikingatida båtliv i Nacka
genom Kolström och Strömma kanal till Hors-
stensfjärden. Under senare århundraden gick det
en vinterväg längs de tillfrusna sjöarna och över
näsen i västra Nacka, in till Vintertullen på
Södermalm. Det är förklaringen till tullens namn:
sommartid kunde man inte ta den vägen. Men
för 1000 år sedan var sprickan vattenfylld hela
vägen. Och längs denna farled låg det anspråkslösa
bondgårdar.
Av själva bondgårdarna ser man inte mycket
ovan mark idag. För att se stolphålen efter
byggnaderna måste man schakta bort ytjorden
med grävmaskin. Men varje gård hade minst en
privat hednisk begravningsplats, och de är
fortfarande synliga på flera håll. Det rör sig mest
om gravhögar och runda stensättningar som
döljer resterna av likbål, på platser som Drevinge
och Lännersta.
Gårdsgravfältet vid Järla gård låg i nuvarande
bostadsområdet Ekudden. Arkeologer grävde ut
delar av det på 1890- och 1960-talen och gjorde
enklare vikingatida fynd. Sommaren 2005
undersökte Per Widerström ytterligare tre gravar
med liknande resultat: han fann ett halvt kilo
brända ben av människa, hund och fågel, ett par
krukor, en benkam och en liten bronsring.
Ut genom Hargstäket
Låt oss säga att det är en sommardag år 906, att
vi är fiskare från Värmdö som varit på Björkö
och sålt fisk till stadsborna. Nu skall vi ro hem
till oss igen. När vi passerat Hammarby sjö så
har vi först Hammarby gård om styrbord, så
Sickla och Järla om babord, Drevinge om styr-
bord och Lännersta om babord. Hittills är det
ganska blygsamma ställen vi har passerat, fiskar-
bönder som vi. Men nu kommer vi in i Baggens-
stäket, och här möter vi något speciellt.
Under vikingatiden är Stäket en aning bredare
än nu för tiden, men det är redan en flaskhals i
farleden. Läget är strategiskt: ett smalt sund med
branta stränder omedelbart innanför en fjärd.
Och just här finns det en samling fornlämningar
och ortnamn som visar att det måste ha varit ett
speciellt ställe under vikingatiden. Jag menar att
Adelsökungen hade en trupp krigare stationerad
här för att kontrollera trafiken längs farleden.
På ömse sidor om farledens smalaste ställe,
Knapens hål, finns en rad vikingatida begrav-
ningsplatser med idag över 70 synliga hednagravar
i form av små gravhögar och runda stensättning-
ar. Det är den största ansamlingen av forngravar
i hela kommunen. Ingen av dem har blivit ut-
grävd av arkeologer. Gravarna är placerade för
3
Martin Rundkvist
Gård?
Gravfält
Gravfält
Krönborg?
Baggensstäket omkring år 1000.
Strandlinjen ligger 5 meter högre än år 2000.
att synas från sjön, både när likbålen brann och
sedan man uppfört gravöverbyggnad-erna. Någ-
ra ligger till och med på en kulle som på den
tiden var en holme.
Ordet stäk skvallrar om att det inte var fri
passage här: stäk betyder pålspärr. På berget
ovanför Gammeludden ligger också en sentida
skans med rester av något som kan ha varit en
äldre krönbefästning. Spärren i Baggensstäket bör
förstås som en del av Birkas perifera försvar. Sta-
den på ön i Logen lockade plundrare lika myc-
ket som den lockade handelsfartyg. För att fun-
gera måste spärren ha varit militärt bemannad,
och sannolikt är det krigsfolk ur denna garnison
och deras familjer som vilar i gravarna. Att
gravarna är så många fastän de tillkommit under
en period av högst 200 år visar att det fanns
mycket folk här.
Var garnisonen var inkvarterad skvallrar ort-
namnen om. Boo gårds namn tyder på att den
var förvaltningscentrum i ett jordagods ägt av
kungen eller någon storman under 1100/1200-
talen. Sådana bo-namn ersatte i regel äldre namn,
som i detta fall kan ha varit Harg. Gården låg
nämligen då för tiden på en ö som hette Hargsön.
Och harg betyder hedniskt offeraltare av sten.
Alltsammans tyder på att Boo gård var ett
herresäte med en kultplats under vikingatiden.
Vi får tänka oss en samling låga trähus med allt
som behövs i jordbruket men också en stor
festhall. Att det fanns en gård på platsen under
1000-talet visar en trasig runsten som hittats intill
herrgården. Tyvärr är ordet ”och” allt som kan
läsas på den bevarade biten.
Vad vi möter när vi kommer roende är alltså
förmodligen en pålspärr i farleden, vaktad av folk
med vapen. Uppe på klippan om babord har vi
först en liten fästning med en vall av stenar, och
längre ut på samma sida ser vi en stormansgård
med en pampig gästabudshall. Här och var på
ömse sidor ligger det mängder av gravhögar, vilket
visar att folk har hållit till här länge. Gravfälten
på ömse sidor om Knapens hål är symboliska
4
Vikingatida båtliv i Nacka
grindstolpar vid mynningen till den långa smala
farleden in till Birka. Tillsammans med pålspärren
talar de ett tydligt språk: ”Här börjar sveakungens
område. Vi är många och vi har suttit här länge.
Här kommer ni inte förbi annat än i fredliga
syften.”
Vi känner förstås dem som vaktar spärren, vi
åker här jämt med vår fisk in till stan, så de släpper
igenom oss utan att bråka. Men om man kommer
utifrån med större skepp och för många beväp-
nade män ombord så är det stopp här. Då tänder
folket på Hargsö vårdkasen för att kalla på
förstärkningar inifrån Mälaren.
som anger hur man tar sig från Blekinge upp längs
svenska kusten, över Ålands hav och bort till
Tallinn. Där beskrivs hur man kan göra en
avstickare efter Dalarö in till Stockholm, via
Hargstäket och Sveriges holme. Alla skepp som
kom upp längs svenska kusten till Stockholm tog
vägen genom Baggensstäket och Skurusundet.
Och på samma vis har det fortsatt intill idag.
Omkring år 1700 passade tullaren Olof Knaap
en tullbom på smalaste stället i Baggensstäket som
nu heter Knapens hål efter honom. Bommen var
nedsänkt under vattnet. Om ens båt gick djupare
än bommen så fick man betala tull till Knaap för
att han skulle sänka den och släppa förbi en. 1719
försökte enheter ur den ryska skärgårdsflottan ta
sig in genom Baggensstäket men stötte på
motstånd och fick vända. Vedskutor och ångbåtar
har hållit tät trafik genom Lännerstasundet. Och
idag finns det över 20 båtklubbar i Nacka kom-
mun som håller båtlivet igång.
Historisk tid
Även efter att farleden grundats upp mellan
Hammarby och Duvnäs fortsatte Lännerstasund-
et och Skurusundet att vara viktiga sjövägar. Det
finns en dansk sjövägsbeskrivning från 1200-talet
5
Plik z chomika:
supertamburyn
Inne pliki z tego folderu:
114_289_301.pdf
(2379 KB)
Viking Boat.pdf
(310 KB)
VIKING_TENT_FRAME.pdf
(217 KB)
vikingsb.pdf
(766 KB)
be15%20vikings%20and%20ireland.pdf
(577 KB)
Inne foldery tego chomika:
A. Nadolski - Broń i strój rycerstwa polskiego w średniowieczu
artykuły o wikingach
Genealogia Piastów
Glosek M. - Miecze Sredniowieczne z Ziem Polskich
Historia Polski do 1505
Zgłoś jeśli
naruszono regulamin